Прогласи/Relevations

copyright©2014 Костадин Боянов

© Издател – Фондация Буквите

ISBN 978-619-154-091-4

Contents/Съдържание

Triptych about God 6

Триптих за Бога 7

Parable about the stone 8

Притча за камъчето 9

Revelation about Holyword 12

Проглас на Словото 13

Revelation about the Faith 16

Проглас на Вярата 17

Revelation about the Essence 20

Проглас на Същността 21

Revelation about the Truth 22

Проглас на Истината 23

Cure the angel! 26

Излекувай Ангела! 27

And not every day is for prayer 30

И не всеки ден е молитвен 31

Credo 34

Кредо 35

Revelation about the wounds 38

Проглас за раните 39

Revelation about peace 42

Проглас за покоя 43

Revelation about God’s Word 46

Проглас за Божието слово 47

Revelation about Apostles 50

Проглас за Апостолите 51

Parable about the Easter eggs 58

Притча за великденските яйца 59

Revelation about resurrection 62

Проглас за възкресението 63

Revelation about the angels of the Light 66

Проглас за ангелите на Светлината 67

Parable about humility 70

Притча за скромността 71

Revelation about the golden rain 74

Проглас за златния дъжд 75

Revelation about the prayer 76

Проглас за молитвата 77

Parable about the art 78

Притча за творчеството 79

Angel’s prophecy 80

Ангелско пророчество 81

Prophecy about Apocalypse 84

Проглас за Апокалипсиса 85

This book is not an evangelical booklet.

It‘s not gospel , though style is inspired by the Gospel of John.

Not esoteric, although there are two prophecies.

It is not fiction, but real guidance of the Holy Spirit in my way of faith for 20 years .

Jesus and his disciples preached from village to village in time , when oral preaching wore it’s fiery charm. They proclaimed God‘s truths and therefore I first called my works „proclamations”. But since they come from the Holy Spirit, I called them “Revelations”.

This book is not just for believers.

Dilemmas of truth , faith, life‘s credo etc..concern human universal feelings, which can be a spiritual cure for everyone.

Hunters of answers can find something for themselves.

By right the first Christians in Antioch called

Holy Spirit „Paraklete“ – meaning teacher and advocate .

His directions led me in my difficult and light spiritual way.

Fiery words of God‘s word, which is Light!

Drink from the Light!

Amen.

Тази книжка не е евангелистка брошура.

Тя не е евангелие, макар по стил да е вдъхновена от евангелие на Йоан.

Не е езотерика, въпреки че има две пророчества.

Не е художествена измислица, а истинските напътствия от Свети Дух по пътя ми във вярата за тези 20 години.

Исус и учениците Му проповядвали от селище на селище във времена,когато устната проповед носела огненото си очарование. Те прогласявали Божиите истини и за това нарекох творбите си „Прогласи”.

Тази книжка не е само за вярващи.

Дилемите за истината, вярата, житейското кредо, същността и др.касаят общочовешки чувства,

които могат да бъдат духовен лек за всекиго.

Търсещият отговори може да намери нещо за себе си.

С право първите християни в Антиохия наричали Свети Дух „Параклете” - учител и застъпник.

Напътствията Му ме водеха в трудния и светъл път на духовното.

Огнените думи на Божието слово, което е Светлина!

Отпийте от Светлината!

Амин.

Triptych about God

And if there are heavens, they begin from the hearts. From this power, penetrated through everything and filling them. From fire breathe of Sacral Spirit and His merciful caress.

And if the Angels are God’s birds, first bird inside human is this one, dashing at God. It is flying above abysses and peaks, guided by silver fiber. And unearthly beautiful are blue wings of the faith.

And if there is drop of God inside human, it is deeply in his essence - Eye of Destiny, named also Conscience and Judge forever.

This is the Truth about God.

And about His Light.

And about essence of human, weaved from the Sacral Light.

Amen!

Parable about the stone

Once upon a time there lived young man, very careless and unconscionable. His parents gave up and sent him to wise man to learn some mind and reason.

The wise man stretched out his hand and gave the swain a little oval white stone.

- Have a good look at this! Feel it! Look what coves and edges it has and how hot it is!

The young man smiled at this odd act, but looked at the stone.

- And now - throw it in the lake!

Without thinking, the disciple did the order.

Then the old man stroked his beard and said without joke.

- Your task is to find exactly this stone for tree days.

The pupil was headstrong, but started to search. He showed his teacher different stones, but not the same one. At last, he found the stone and gave it the wise man with triumph.

- Good! - he said and tried to throw it again.

- Stop! - became pale the student - What are you doing? I searched it tree days very hard!

- Ah, you noticed? There is the difference- in the beginning it was for you only simple stone, but now is precious gem, because you put into it a lot of work and heart. Go away! You have learned your lesion!

Dizzy from wise words, the young man kept firmly the stone into his hand and went to the door. But suddenly he turned back and asked.

- What I have to do with my stone now?

- The stone is symbol of the human soul with its precious gifts. This is the essence of your responsibility. What to do with gifts? We can multiply them or throw them into the lake.

- But it is probably I don’t want this gift!

- So- throw the stone. Another one will find it. But think well, unless you throw with it your soul…

The disciple made a bow and since this time only good things were heard about him…

Revelation about Holyword

In the beginning was the Word,

and the Word was with God,

and the Word was God.

John 1:1

And The Word blazed with dazzlingly light and scattered the darkness.

With Sacral Spirit it went down into the souls of the humans, and made their hearts to glow with the Truth.

And pour them with fire words of the good and light beginning.

They thought they write with their feathers, but the fire letters burn in their hearts and minds from the Sacral Spirit.

And they love His sacral chrism, and they become bearers of light, her sacral utensils.

Words from their mouths proclaim The Word and it give its seeds.

And the Holyword was growing, without commands, advices and prohibitions.

His strength banishes the Darkness, although like star sparks people perished.

Blessed are the suffering about the Holyword, their names are written in the tables in heavens!

Blessed are the perished for His Sacral Truth!

Nobody will nail the holy words of the God word, ‘because it is written with Fire!!!

Keep the shining fire into your hearts, dear brothers to feather!

And - be gone!

Revelation about the Faith

And when the God made the humans from mud, he sow in their hearts a little grain, to be able to reveal Him.

And they stay alone between rocks and winds, dressed with hemp clothes.

They sob and turn the roots and branches in hope to discover Him.

They seek Him in the atom and the most distant star, but didn’t find Him.

And in the end they looked into their souls, “cause only here they didn’t seek Him.

And when they saw their sins, they were horrified from the things they had done and asked for forgiveness.

And then they touch the little grain, left from God the Lord to them, and recognize it, and their hearts rejoice.

They touched it with the hottest and innermost love they have and it blossomed like flower.

And they heared the voice of God, and sense His hand, who caress them.

And then they noticed, that their souls are weaved from Light, the most good and sacral thing, maded from God with love.

They found theirself dressed into the shining clothes of the faith.

And endless silver path like spiral begin from their legs, to know theirselves and the God.

Keep the sacral grain into your hearts, dear brothers to feather!

And - be gone!

Revelation about the Essence

And when they find the Father in their souls, humans rejoice.

And they glorify the God, feeling His live wavering essence that was filling them.

This one not drying up spring that is making the live one alive.

And is making it to grow, to give fruits and seeds.

This powerful strength that can move mountains, but is filling with love the entire Universe.

Because the God is in the heaven birds and earth germs, in the ant and the star.

And consubstantial is relating them with His wavering breath.

Because God has created everything visible and non-visible; and He gave it to drink from the spring of His essence.

Blessed are those, who sense the live wavering Sacral Spirit of The Father inside them and in the Universe.

And sense His Love, soaking through all living ones.

Keep the not drying spring into your hearts, dear brothers to feather!

And - be gone!

Revelation about the Truth

And always the humans seek the Truth, and always it run away.

“Cause still from the times of Adam and Eva, they tasted the fruit of knowledge.

With full minds and empty hearts, deaf and blind for the Truth,

They seek for the Truth and didn’t recognize it.

And they didn’t recognize The Human’s Son and His Light!

And when with sorrow in hearts they seek Him, he was gone to Father into the Light.

Then they kneel and remorse their selves.

“Cause they feel onto their selves the lashes and nails they had done to Him.

And when they feel, that their ancestors ruined The most sacral thing, they cry bitterly.

But it appeared The Spirit Consoler and with hand, full with love, he caresses them.

Spirit of the Truth, who wash their eyes and they begin to see.

And He opened their ears for the God’s speech.

He filled their hearts with chrism of The Sacral Wisdom.

They suck like breast fed from The God’s Truth.

And they looked the internal light of the things.

Their spirits drink the Fire of The Sacral Spirit with joyfully confidence.

And then they realize, that the truth of the scribes and Pharisees is as big as pin-head.

But the Truth of the Father is endless like His Glory.

There are no spaces and times for it.

It can be sense only with spirit,’ cause with Sacral Spirit it came to us.

The Holy Fire Words of God’s Speech, what is Light.

And they understand, that are Sons of the Light….

Cure the angel!

...And when I was thinking about my pains and sorrows, one white fog fall in front of my eyes.

In the fog there was an angel- silent and sad, with left wing spread aside like broken.

Then I felt - this was my Protective angel-and cried bitterly. It was because he drunk all my pains and sorrows and that’s why he was suffering.

Ashamed from my earth problems, I wanted in my heart to see his wounds. I asked passionately The Father and another fog fall. And when it vanished, I saw bones of the angel’s wing and where is broken bone:

From the edge of the wing there were two thin equal bones and one of them- broken in the place before connecting with joint. And from joint upstairs were another two, equal thin and curved, little longer bones, but healthy. And the fog fall again and nothing could be seen.

Saying “Pater Noster”, I prayed The Sacral Spirit to give me directions and my right hand went through the fog. And I touched the broken place and felt the pain there, but there was pain in whole bone downstairs.

Feeling sorrow about pain of the angel, I cried with all my strength to The Sacral Spirit to help. And His strength passed through my head like thunderstorm and went to my hand.

My fingers drink from The Angel’s pain and gave Him curing strength.

And when I felt he was better, I drop my hands and glorify The God.

I kneeled in front of The Angel and one voice inside from my soul was crying:

Respect your Protective angel!

Don’t hurt Him with words, thoughts and deeds!

Give Him your most sincere and hot love!

Cure The angel inside your heart, human!

And - fly!

Аmen.

And not every day is for prayer

Not every day heavens are opened for your suffering cry!

Not every hour The Sacral Spirit is giving you bright words of goodness.

Not every moment the angels with hands silver vibrating support your shaking legs.

Stop asking and asking! How much is your faith, human? Because to one, who have - it will be added more. To one, who have not - it will be taken everything he have.

Look! Here- in the depths of your essence is a little grain, which only God Father seeded with love!

And if it becomes germ, that germinated - it means you choose His Good and Bright Beginning.

And if it becomes blossom, that blossomed- it is your scarlet faith, pulsating in your blood, feelings and thought and calling for change.

And if it becomes bright white blaze- it is The God’s Truth, the Sacral Light, that is filling you whole. It is not drying up spring of The Father.

Don’t ask more! Give! Give from the spring without fear it will end to another people!

Stand in front of the Angels and Sacral Spirit with honest and pious face, with unshakable legs, filled with The Light! Give them your love!

Be Light!

Amen

Credo

Even into the slime of your most suffering and sorrowful days, don’t lose The God! Don’t lose the last light inside you!

Lift the sacral light with shaking hands and cross the darkness!

And there will reveal that winded and steep path of the soul, which you had lost previous.

It is most difficulty to make the first step of returning to yourself.

And when you stumble on rocks, remember what was stammering you.

When the thorns tear your flesh, remember the pain you cause to others.

Ravens will fly around you, will dump curses and will peck at your flesh.

Poisoned snakes will hiss, to deviate you from the way.

Demons will entice you with promises.

Vampires will unleash you with tars of evil, so you become evil like them.

And winds will cry with your not cried sorrows to push you in abyss.

And if you are kneeled, remember how Simon, a Cyrenian help Jesus to bear His death cross. This Simon is your faith.

Lift high the candlestick, which you hold in your hands!

Breathe form the faith and feel how it is filling you with fire.

Be fire, nevertheless your wounds are crying conversely!

And don’t look back at your bloody steps!

Look forward into the morning light there is shining silver vibrating cross- the most wanted and sacral miracle, which you had.

Take with love your cross and feel how like thunderstorm The Sacral Spirit is penetrating into your essence.

Bow to His Sacral Truth, human!

And filled again with The Spirit, you will glorify The Father and Son forever.

Аmen.

Revelation about the wounds

…And when Adam and Eva tasted the fruit of knowledge, they received Good and Evil into them.

And as many times they did the Sin, as more the human spirits sink into flesh and sink into dreams of oblivion.

They forgot the shiny skies and the God’s will.

They forgot that their spirits are Holy light and they embrace the Darkness.

And the pain thorn their flesh, when they turned against their Essence.

They blamed The Father about their injustice.

And they didn’t understand their selves, and they couldn’t find a crossing.

So it begins the war for human souls between forces of Hell and Heaven.

And even the saintly man cried with loud voices to Heavens, because they couldn’t see the demons they struggled. And they forgot that they are Warriors of the Light.

Then The Sacral Spirit came down to humans, seen like thunderstorm and His blazing evoking appeal was swinging the hearts:

Understand the wounds in your heart, human!

Make difference between God’s trials, which lifted up the Spirit and Hell’s fervency!

Sense the God’s name into things and His marks, sent to you!

And harm neither your Spirit, nor your flesh, because they are God’s creation!

Receive with honor the sacred wounds in fight with The Devil and don’t ask the mark of Satan!

There are as many wounds to make difference, as many times Good meet Evil in human soul!

Lift your Spirit to the Holy light, human!

And you will find The Father into your silver unity with The Light!

Amen

Revelation about peace

...And when impenetrable fog of eternity is falling into your soul; when there are no directions and your cry resound in the second of frozen reality - don’t lose your hope in The Father!

Look - into the fog there is hidden something very dear and very genuine, which you forgot. Look at the sparks!

Stare into your core and look how it is falling the golden dust from The Sacral Spirit, how it is whispering magically and is bringing healing and peace!

Understand - this moment of peace is not without directions, but sip of air before next steps upward!

Every golden speck, absorbed into your soul is strength and wisdom for your next step!

It is not punishment this peace, but reflection and gathering.

It is not peace the golden rain from The Sacral Spirit, which with charity is filling you with fire strength!

It is lesion about patience and humility, sense of being filled.

Because what kind of steps will be these, with no direction and strength?

What kind of faith it will be, without filled with fire?

Absorb with love the healing golden rain into your essence, Human!

And no murmur, but praise it will cry your soul to The Sacral Spirit!

Now and forever, and for all centuries.

Amen

Revelation about God’s Word

...And when I feel the body sufferings, I understand how the flesh is mortal.

And terrified I cried to Heavens.

- God, your Holy Word, coming to me is the most dearest thing I have! Save and enshrine it!

Then I heard the silver voice of the angel, who said.

- Come and see!

And I was on the clouds, standing on the stone landing. There was the Angel, who invoked me- with legs and hands silver, but another parts - bright white. And his name was Ophir.

There were many testimonies like stone-made and with God’s words on them.

And when the Seraphim blow on my right palm, the Holy Spirit came on me.

She was blindingly white column, burning directly into soul and whispering. Her words passed like fire through my hand and were engraved on the stone.

It was so painful, when they passed through the palm, that I cried.

- God, why it is so painful?

- It is because only through tears of the pain mortal human can see the God’s Truth and to write it.

And when I finished the work, the Holy Spirit went away, but the words were glowing inside the stone.

But the God’s angel noticed that I can’t understand everything and said again.

- Come and see!

And the clouds draw back and we saw throng of people- invalids, sick and soul suffering. They had no light inside them - only darkness and tears.

And when Ophir seraphim blow to God words, they fly to the humans.

And when they touched somebody, there light up a shining globe of the holy fire in his soul.

They light candles and glorify the God.

And tears of relief dropped from my face, because nothing was in vain.

And the voice of the angel cried inside my soul.

- God’s words will not perish, because they are written with immortal fire!

They are Light!

Now and forever and for eternal centuries!

Amen.

Revelation about Apostles

... And when they went to Heaven, in the early apostles did not believe.

Because they found theirselves in a sparkling white dome-shaped house.

And oval windows were without glass, because Heavens didn’t know theft or bad weather.

The room was empty, without furniture and apostles scurred around.

Then appeared an angel with silver hands and feet, but otherwise, looking blindingly white.

- What did you look about, Galileans? Or maybe you did not remember the words of Christ for the heavenly gifts?

And as he breathed, made with his thought pomegranates and tables.

On their table there were gold cups with ambrosia and sweet fruit.

- Angel, are we really in Heaven? -Thomas questione d- because I can touch the table and I can taste this divine ambrosia.

- And if so, - said Paul, why are we in this house? Where is our beloved teacher?

- You are here, because you can not bear what is beyond. - angel said and disappeared.

And as time passed, they eat and calm, appeared before the apostles, Jesus Christ himself.

And his disciples fell on their knees and prayed, thought first it is only strange vision.

Tears streamed from their eyes, remembering how many temptations and tribulations they have passed since Son went to God the Father.

- Arise, be not grieved! - The Master said to them, and rise them one by one, embracing them.

And clothing for each of them become a sparkling white as his.

- Enjoy! God is with us and we are in God‘s kingdom!

And when he brought them out of the room, they saw a number of these domes, where the saints lived.

A path led them to the temple, built high.

And God’s temple was not lonely place, because the weekday there came and takeoff many messengers of God, according to God’s will.

And on both sides of the road angels and saints greeted them and sang hymns.

And when they came to the gates of God’s home, some angels blown the trumpet and the doors were opened.

There they were greeted by the twelve apostles of Old Testament were hugged joyous.

And corridors, which twist as a circle, welcomed them with sea blue floor with sparkling pearls.

The palace had small rooms, but in the middle there was a huge Holy of Holies, supported by numerous columns.

And each column was made of a multicolored rainbow, twisted spiral.

They proceeded fearfully into the most holy place with God‘s throne and 12 old and 12 new thrones alongside him.

But they gazed at a thick beam. It came from a small window on top and went to their thrones.

- Why put this tree here? - Peter asked one of the old apostles repiningly.

- It is about the spirits of humans can come when you call and give him a task.

- Why they can’t come here like us? - John asked.

- Because it is forbidden living person to touch the floor of the Holy of Holies...

And then lit the fires of the seven mysteries of God and all the apostles stood up thrones.

And the Father himself, appeared so bright and grace, they fell on their knees and glorify him, possessed by the Holy Spirit.

- Jesus, I believe it now - whispered Thomas, making cross.

And the apostles sat on thrones, to decide the destinies of the world.

Now and ever and ever and ever!

Amen.

Parable about the Easter eggs

Once a sage was invited at a big family for Easter.

On the table there was a basket with colorful eggs.

- See how good eggs! - He said – different live colors... And people are like eggs.

- Why they are nice? - asked the lady of the house, expecting to be praised.

- Through suffering. God gave them a boil in the cauldron of boiling truth, painting them with teachings and like people souls they have been purified and lighted as these on the table. Alas, not all become good – some were half-boiled, others-broken…

During this time the children began to knock their eggs.

- Look at these small ones! They know one truth.

- What is it? - Asked the father - They‘re still unripe for wisdom!

Sage broke an egg and yolk showed.

- That‘s the truth! No matter how we look outside, red, blue, yellow, to keep your heart pure. Because it is the most precious and intimate connection with the Father.

- But nevertheless eggs will be eaten! - objected the father of family.

During this time the youngest child started crying because his sisters broke his egg. The sage took an egg and gave it to the boy...

- Wisdom is to give. - He replied. –To give from your core without thinking how much yolk is left. This way to love your neighbors as Jesus had told his disciples. So the imprint of goodness will remain into the heart of the man...

Thus the wise man sowed the word of God on the holy feast of the Easter.

Revelation about resurrection

...And when they put the shroud on Jesus Christ body,

the entire Heaven creature cried.

Sad angels were sobering

and hide their faces with wings.

And the God said to them: Don’t grieve!

It happened to be implemented!

Then the Godfather sent two seraphimes

to remove the stone from the tomb.

They enter and see a little spark,

that becomes more and brighter

into the soul of The Anointed.

They pray hot,

with hands on the Light of His heart.

Then it appeared the Holy Spirit

like blindingly white column,

touching the little spark.

And the God’s power was so heavy,

that the seraphimes kneeled,

hardily support it…

And all the body begin to shine,

filled with the Holy Spirit.

Then the God’s son opened eyes

And said: It come true!

Hallelujah, hallelujah, God, it come true!

Hallelujah, hallelujah, God, it come true!

- So glorified Him the seraphimes.

One of them was Ophir,

who testify these words

in the name of Father, Son and the Holy Spirit!

Amen.

Revelation about the angels of the Light

And when I pray, connected with the Holy Spirit, sea and sky opened

and Holy light streamed from there.

There were tree angels in it.

Their clothes were blindingly white,

their hands –silver vibrating.

- Don’t be afraid! – they said.

- We didn’t come to show the end of the days,

but to give strength to the human souls.

And as I drink from the Holy light,

I asked them:

- Can everybody absorb the Holy Spirit?

The first angel answered:

- Only this one, who have lighted from inside.

Who is thinking evil-evil do

and there is darkness inside him.

There is no place for him in the Kingdom of God.

- Can scientist feel the Light?

The second angel answered:

- They are like pupils. Let them put their backpack

with books aside and step forward.

- Why the human soul is made

to seek the God’s light?

The third angel said:

- It is because we are God’s children and we are searching God’s …

Spirits are like live sprouts

- to drink from the hand of God, to grow up

and to have plenty of fruits.

Which one is growing up by soul,

he is absorbing the Holy Spirit

and have been guided by Him.

Only this way you will be called

children of Light.

Amen.

Parable about humility

And when one day an angel of the Lord

descend from heaven with a basket of gifts,

there was dissension and jostle.

Everyone was in a hurry

to take holy clothes or fruits from paradise.

There was a poor man,

just stood aside

and not take anything.

- Angel, but what about this man? -

said a God - fearing lady.

- Don’t think about him! - Said the angel

and blew in the eyes of the people.

And then they were surprised to see :

instead of rags - cloak radiant,

instead stick - scepter of pure gold.

And immediately it appeared

an avid nobleman.

This wanted to take the cloak

and the scepter from the poor man.

Then the angel clapped his wings

and soar in the clouds.

And God‘s voice boomed from the heavens.

- Spiritual gifts are not for sale or robbery,

because with faith and honor are deserved!

They are light!

Therefore few are ashamed

and went home.

I am standing in front of the two baskets

with remaining medlars and the cloak.

And a voice was shouting inside me:

- Choose!

Revelation about the golden rain

When you touch

the depths of the suffering

and there is no direction,

cry to Heavens!

It is coming the golden rain

from the hand of the Godfather,

merciful and loving.

Believe,

because in the top of the pain

your pray is most pure and sacral!

It is coming the golden rain,

exactly on Christmas,

whispering into the soul,

bringing healing and peace,

new beginning,

filling the heart

with magic chrism,

infusing hope.

The golden rain from the Heavens…

Revelation about the prayer

…and into the top of flesh pain,

twice was the spiritual one.

Because I didn’t feel the Sprit

and his holy strength.

And through tears I cried to Heavens.

Then one quiet voice

passed like caress

through my heart

and said: Why are you crying?

I am always with you,

but you didn’t whisper

to seek me.

Whisper a sincere prayer

from your soul, human!

And then it will come

the Holy Ghost to straighten you!

Parable about the art

Once a painter visited Rila monastery.

- Why are you so upset?- asked him a monk.

- Father, not all my paintings are equally good…

The monk thought twice and pointed to a pot of flowers.

- This pot pretty?

- Nice.

- Why? The branches are differently thick and long, blossoms are different color and shape...

- Ah, the beauty is in diversity! – artist understood.

- You look into your soul, see the true colors and listen to God. Everything will be OK. Water with prayers your creations! I water every day my pot.

Angel’s prophecy

...And when Lucipher killed nephilimes,

but was chained in the Abyss himself,

angels returned to Heavens

and bitterly cried about their children.

But when times passed

they returned to Earth.

Amazed and rejoiced they behold people,

those have from angel’s essence inside them.

And when the God saw what is done,

first he was angry, after that cried and in the end smiled.

х х х

And even first between seraphimes

didn’t understand why God did that.

„О,unreasonable ones! First I was angry,

because you didn’t listen to me and mixed with humans.

Second I cried, because these with angel’s inside

will search Heavens forever and will suffer.

Nobody will understand them

and they will flay their flesh.

They will be burned on fire and crucified.

Third I smiled, that they are messengers of God

and they will bring My Word and My True.”

х х х

...And in the days of despondency and no ways,

they will lead the humans to the Light.

They will be Wall of Spirit in the Judgment day

and will fall with song against evil.

There will resound the Heavens from their cries

and will come angels with mortal bodies,

their souls to be soar.

Angels and humans will fight equal

and will be one blood,

one death and one victory!

In the name of Father, Son and Holy Spirit.

Amen.

Prophecy about Apocalypse

...And when the God’s angel

opened the testimonies with holy words,

it begins earthquake.

And the righteous people

cried loudly to Heavens,

that it was time to happen.

They felt it,

because God’s voice was speaking inside them.

Holy of the holies,

eternal of the eternity.

And the Holy Spirit was like beacon,

who call the hearts.

Then from the universe abysses

come Lucipher.

His name Light,

his soul Darkness.

And angels trumpet

for the sky battle.

They fall like meteors

and humans cried,

when they burn.

But the Devil fall,

wreck and his ship

smoke on the sea sand..

Х Х Х

From the ship came out

countless army

- grasshoppers like horses,

and their front tentacles

as sharp as swords.

And it was terrified the kind of humans:

some was sabered unarmed,

another died from illness of invaders,

third accepted the False prophet.

And only the righteous ones

followed the call of God.

But even the most brave heart

tremble in front of power of Evil…

Х Х Х

To be remembered!

First humans meet the waves of Darkness.

And when half of them fall,

they were heartbroken.

But they heard wings from above.

They saw Heavens soldiery:

some had bows, firing light,

other staves with balls of fire,

third-swords from Heaven blaze.

Но дочуха криле от горе.

And one from angels step forward,

touched the human in front of him and said:

- Look! Visible and in flesh!

It happened angel’s prophecy:

„And in the last day

you will land in mortal bodies,

your souls to be lightened…”

And the legions sing “God with us!”

God’s power

transfuse in their hearts and hands.

O, hour of sorrow and glory!

Humans and angels fall

and their blood mixed

angel’s prophecy to happen:

“And you will be one blood,

one death and one victory..”

Here one man cried,

recognized his protective angel.

And before closing his eyes forever

the angel whispered:

“ Now we are not higher you,

we are brothers…”

Х Х Х

And in these times of war,

when the hope runs out like blood,

the dead people rise from the tombs.

Standing together in battle,

some of them win the garland of righteous.

And the unholy creatures scared,

fall in the scary harvest.

Then Lucipher stand up and cried,

felt the End and the Disgrace.

Bright column of light

splash his pink maw

and there appeared four Heruvimes.

“Hosanna, hosanna in empyrean!”

- they sing and made circles,

spin from the Holy Spirit

around the devil.

Globe of light

was prison for Darklover.

- Where they will send him?

- asked somebody – because

the devil’s fervency is his lair.

And they throw him away

in the most icy universe abysses,

where time was stopped..

Х Х Х

Then there opened Heavens

and bathed in the holy light

there land God Savaoth and Son of God

for the Judgment day of the humans.

(Аnd Jesus spread his hands

and cure wounded ones).

And when judgment finished

God raised his hands and said:

It was done!

Huge ship land on Zion hill

and opened like flower:

It become whole city,

described by prophets-

from crystal and gold.

It was New Jerusalem

and new future of humanity.

Amen.

Триптих за Бога

И ако има небеса, те започват от сърцата. От онази всепроникваща сила, която ги изпълва. От огненото дихание на Светия Дух и милосърдъната Му ласка.

И ако ангелите са птици божии, най-първата птица у човека е устремената към Отца. Тя лети над урви и върхове, водена от сребърна нишка. И неземно красиви са сините криле на вярата.

И ако има капчица от Бог у човека, тя е дълбоко в същината му - Съдбовното Око, дето се зове Съвест и Съдник вовеки.

Това е Истината за Бога.

И за Светлината Му.

И за същината человеческа, изтъкана от свещената светлина.

Ето това е.

Амин!

Притча за камъчето

Живял някога един младеж, който бил много нехаен и безотговорен. Родителите му вдигнали ръце от него и го пратили при един мъдрец да се учи на ум и разум.

Мъдрецът протегнал ръка и подал на момъка едно кръгло бяло камъче.

- Разгледай го добре! Усети го! Виж какви вдлъбнатини има и колко е горещо!

Младежът се подсмихнал на чудатата постъпка, но загледал камъка.

- А сега - хвърли го в езерото!

Без да се замисли момъкът изпълнил заповедта.

Тогава старецът погладил брадата си и казал, без да се шегува.

- Твоята задача е за 3 дни да откриеш същото това камъче.

Момъкът бил вироглав и започнал издирването. Той показвал на учителя си най-различни камъчета, но все не било същото. Най-накрая открил камъчето и го подал триумфално на мъдреца.

- Добре! - казал той и посегнал да го хвърли пак.

- Стой! - пребледнял ученика - Какво правиш? Цели три дни се бъхтих да го търся!

- Ето, виждаш ли? Там е разликата - в началото за теб това беше най-обикновено речно камъче, а сега е най-скъпоценната вещ, защото много труд и сърце вложи в него. Иди си! Ти научи своя урок.

Замаян от чутото, младежът държал здраво в юмрук камъчето и се запътил към портата. Но внезапно се обърнал и попитал.

- Какво да правя с камъчето сега?

- Камъчето е символ на човешката душа с нейните скъпоценни дарби. В това се състои твоята отговорност. Какво да правим с даровете? Можем да ги умножим или захвърлим в езерото.

- Но може аз да не искам този дар!

- Тогава - хвърли камъчето. Друг ще го намери. Но помисли добре преди това, да не хвърлиш с него и душата си...

Ученикът се поклонил дълбоко и от тогава за него се чували все добри и хубави неща.

Проглас на Словото

„В началото бе Словото,

и Словото беше у Бога,

и Словото бе Бог“

Йоан,1,1

И Словото сияеше с ослепителна светлина и разпръсна мрака.

Със Дух Свети слезе в душите на човеците, за да засветят сърцата им за Истината.

И вля във тях огнени думи на доброто и светлото начало.

Те си мислеха, че пишат с перата си,

но огнените букви горяха в сърцата и умовете им от Светия Дух.

И възлюбиха свещения Му елей,

и станаха носители на светлина,

нейни съсъдове.

Думите от устата им прогласяваха Словото и то даваше своите семена.

И растеше Словото без граници, команди, пленуми и забрани.

Силата Му прогонваше Мрака, макар като звездни искри людете да погиваха.

Блажени страдащите за Словото,

имената им са изписани в скрижалите на небесата!

Блажени загиналите за Свещената Му Истина!

Никой не ще прикове светите думи на Словото, защото е написано със Огън!!!

Пазете сияйния огън в сърцата си, скъпи събратя по перо!

И - Бъдете!

Проглас на Вярата

И когато направи от кал човеците, Господ пося в сърцата им малко зрънце, за да Го открият.

И останаха те сами сред камънаците и ветрищата, облечени във вретища.

Ридаеха и обръщаха корените и клоните, дано до Го открият.

Потърсиха Го в атома и най-далечната звезда, и не Го намериха.

И най-накрая погледнаха в душите си,

щото само там не бяха подирили.

И като съзряха греховете си,

ужасиха се от стореното и се покаяха.

Тогава напипаха малкото зрънце,

оставено им от Господа Бога

и познаха го, и сърцата им се възрадваха.

Докоснаха го с най-горещата си и съкровена обич, и то се разпукна като цвете.

И чуха гласа Господен,

и усетиха ръката Му, която ги милваше.

И тогава съгледаха,

че душите им са изтъкани от Светлина,

най-доброто и свещеното, направено от Господа с обич.

Намериха се облечени в сияйните дрехи на вярата.

И безкрайна сребърна пътека

на спирала се проточи под краката им, да опознаят себе се и Бога.

Пазете свещеното зрънце в сърцата си, скъпи събратя по перо!

И - бъдете!

Проглас на Същността

И като намериха Отца в душите си, човеците се възрадваха.

И възславиха Бога, усещайки животрептящата Му същност, която ги изпълваше.

Онзи непресъхващ извор, който прави живото живо.

И го кара да расте, да дава плодове и семена.

Онази могъща сила, която може да помести планини, но е пропила с обич цялата Вселенна.

Защото Господ е в птиците небесни и земните кълнове, в мравката и звездата.

И единосъщ ги свързва с трептящото си дихание.

Защото Бог е сътворил всичко видимо и невидимо;

и му е дал да пие от извора на същността Му.

Блажени ония, коиот усетиха

животрептящия Свети Дух на Отца

в себе си и мирозданието.

И усетиха обичта Му, пропила всичко живо.

Пазете непресъхващия извор в сърцата си, скъпи събратя по перо!

И - бъдете!

Проглас на Истината

И търсеха вечно човеците Истината,

и тя все им убягваше.

Понеже още Адам и Ева бяха вкусили

от плода на познанието.

С препълнени умове и празни сърца,

глухи и слепи за Правдата,

Те дириха Истината, а не я познаха.

И не познаха Човешкия Син и Светлината Му.

И когато с нажалени сърца го подириха,

той бе отишъл при Отца в Светлината.

Тогава паднаха на колене и се разкаяха.

Защото усетиха на себе си и камшиците,

и гвоздеите, що бяха Му сторили.

И като усетиха, че дедите им

са погубили най-светото,

горко заплакаха.

Но се яви Дух Утешител и с любяща ръка ги помилва.

Дух на Истината, що уми очите им и те прогледнаха.

И отвори ушите им за Божието Слово.

Изпълни сърцата им с елея на Свещената Мъдрост.

Те сучеха като младенци от Божията Истина.

И съгледаха вътрешната светлина на нещата.

Душите им поемаха Огъня на Светия Дух

с радостно упование.

И тогава разбраха, че истината

на книжниците и фарисеите

е колкото глава на карфица.

А Истината на Отца

е безгранична като Славата Му.

За нея няма пространства и времена.

Тя може да се усети само с дух,

защото чрез Дух Свети иде до нас.

Светите огнени думи на Божието Слово,

което е Светлина.

И тогава разбраха, че и те са синове на Светлината...

Излекувай Ангела!

...И както се бях замислил за корените на своите болежки и несгоди, една бяла пелена се спусна пред очите ми.

И в мъглата имаше един ангел - мълчалив и тъжен, а лявото му крило разперено настрани като счупено.

Тогава усетих, че това е Ангела ми-Хранител и горко заплаках. Защото бе поел от всичките ми болки и скърби, без да възроптае и така е пострадал.

И засрамен от земните си тегоби, възжелах в сърцето си да видя къде са му раните. Горещо помолих Отца и още една мъгла се спусна. И като се вдигна - видяха се костите на крилото ангелово и къде е счупено:

От върха на крилото тръгваха две еднакво тънки костици и едната беше счупена, малко преди да стигне до ставата. А от там нагоре вървяха други две, еднакво тънки и извити като дъга, малко по-дълги костици, но здрави. И мъглата се спусна обратно, и нищо не се виждаше.

И с „Отче наш” на уста, помолих Духа Свети да ме направлява, и дясната ми ръка премина мъглата. И докоснах счупеното място, и усетих болката там, но имаше и по цялата кост надолу.

И наскърбен от болката ангелова, извиках с цялото си същество към Духа Свети да помогне. И силата Му премина през главата ми, разтресе ме и отиде в ръката.

Пръстите ми поемаха от болката на Ангела и отдаваха целебната сила.

И като усетих, че Му е поолекнало, отпуснах ръце и възславих Бога.

Паднах на колене пред Ангела Господен, а един глас от душата ми извътре вика:

Почитай Ангела си - Хранител!

Не го наранявай с думи, мисли и дела!

Отдай му най-истинната си и гореща обич!

Излекувай ангела в сърцето си, човече!

И - полети!

Амин.

И не всеки ден е молитвен

Не всеки ден са отворени небесата за многострадалния ти вик!

Не всеки час Духа Свети ти праща думи светли и добри.

Не всеки миг ангелите небесни с десници сребърнотрептящи подкрепят подгъващите ти се нозе.

Престани да искаш и да искаш! Толкова ли е вярата ти, човече? Защото този, който има - ще му се придаде. На този, който няма - ще му се отнеме и което има.

Виж! Там - дълбоко в същината ти лежи едно малко зрънце, дето сам Бог Отец е посеял с любов!

И ако е станало кълн, що кълни - значи си избрал Доброто и Светлото Му Начало.

И ако е станало цвят, що цъфти - то е алената вяра, що пулсира в кръвта ти, чувствата и мислите и зове към промяна.

И ако е станало ослепително бяло пламъче - то е Божията Истина, Свещената Светлина, дето те изпълва целия. То е непресъхващият извор на Отца.

Не искай повече! Отдай! Отдай от извора, без страх, че ще се свърши, на другите люде!

Възправи се пред ангелите и Светия Дух с честно и праведно лице, с непоклатими нозе, изпълнен от Светлината! Отдай им любовта си!

Бъди Светлина!

Амин.

Кредо

Дори и в тинята на най-тежките ти и скръбни дни, не губи Бога! Не губи сетната светлина!

Повдигни я с трепетни ръце и прекоси мрака!

И ще се открие онази криволичеща и стръмна пътека на духа, която си изгубил.

Най-трудно е да направиш първата крачка обратно към себе си.

И когато се спъваш в камъните, спомни си какво те е спъвало.

Като тръните дерат плътта ти, спомни си болката, която си причинил.

Гарвани ще се вият над тебе, ще сипят хули и ще кълват месата ти.

Змии усойници ще съскат да те отклонят от пътя.

Демони ще те залъгват с обещания.

Вампири ще изливат катрани от зло, та като тях зъл да станеш.

И ветрове ще вият с неизплаканите ти скърби, та да полетиш в бездната.

И ако си паднал на колене, спомни си как Симон Киренееца подкрепи Исуса, носещ лобния си кръст.

Този Симон е твоята вяра.

Вдигни високо светлика, що носиш в ръцете си!

Вдъхни от вярата и почувствай как тя те изпълва с огън.

Огнен бъди, дори раните ти люто да пищят обратното! И не гледай назад кървавите си дири!

Там напред - във виделината сияе сребърнотрептящ кръст - най-възжеланото и свещено чудо, което си имал.

Поеми с любов своя кръст и усети как като мълния Духа прониква в същината ти.

Поклони се на Свещената му Истина, човече!

И изпълнен отново с Духа, ще прославиш Отца и Сина вовеки.

Амин.

Проглас за раните

..И като вкусиха от плода на познанието, поеха Адам и Ева и доброто, и злото в себе си.

И колчем се отдаваха на греха, толкова повече духовете людски потъваха в плътта и заспиваха.

Те забравиха сияйните селения и напътствията Божии.

Забравиха, че душите им са Светлина и прегърнаха мрака.

И раздираше болка плътта, като се обърнаха срещу Същината си.

Те обвиниха Отца за своята неправда.

И не разбираха себе си, и не намираха брод.

Тъй настана рат за душите човешки между силите небесни и адови.

И викаха дори праведници с глас към Небесата от раните си. Защото не виждаха демоните, дето ги бореха. И забравиха, че са войни на Светлината.

Тогава Дух Свети слезе върху човеците. Видът Му бе бляскав като светкавица и огненият Му зов разлюляваше сърцата:

Разбирай раните в сърцето си, човече!

Различавай изпитанията Божии, що въздигат Духа от адската жупел!

Усещай Името Божие в нещата и знаците Му, пратени до тебе!

И не навреждай Духа си, нито плътта си, защото са творения на Отца!

Приемай с чест светите рани в борбата с Нечестивия и не пожелавай дамгата на Сатаната!

Толкова рани има за различаване, колкото пъти Доброто срещне Злото в човешката душа!

Въздигни Духът си към Светлината, човече!

И тогава ще откриеш Отца в сребърното си единение със Светлината...

Проглас за покоя

...Когато непрогледната мъгла на безвремието е спуснала пипала в душата;когато няма посоки и изтерзания ти вик ечи в секундата замръзнала реалност – не губи упованието си в Отца!

Там – в мъглата има нещо много скъпо и много истинно, което си забравил. Виж искрите!

Вгледай се в сърцевината си и виж как се спуска златния прах от Светия Дух, как шепти вълшебно и носи изцеление и мир!

Разбери - този миг на покой не е безпосочие, а глътка въздух преди следващите стъпала нагоре!

Всяка златна прашинка, поета от духа ти е сила и мъдрост за следващата крачка!

Не е наказание покоя, а размисъл и събиране.

Не е покой златният дъжд на Духа Свети, който милосърдно те изпълва с огнена сила!

Той е урок за търпение и смирение, усет за изпълненост.

Защото що за крачки ще са тези, които нямат посока и сила?

Що за вяра ще е тази, която не е изпълнена с огън?

Поеми с любов лековития златен дъжд в същината си, човече!

И не ропот, а възхвала ще извика душата ти към Духа Свети!

Сега и винаги, и во веки веков.

Амин.

Проглас за Божието слово

...И като усетих страданията телесни, разбрах колко плътта е тленна.

И ужасен извиках към Небесата.

- Господи, Божието Ти слово, що иде върху ми е най-скъпото, което имам! Спаси и съхрани!

Тогава чух глас сребърен на Ангел, що рече.

- Дойди и виж!

И се намерих върху облаците, на каменна площадка.

Там беше Ангелът, що ме извика - с нозе и ръце сребърни, а останалото - сияйно бяло. И името му беше Офир.

Отпреде Му имаше много скрижали като каменни и върху тях - Божиите писмена.

И като духна Серафимът на дясната ми длан, Духа Свети слезе върху ми.

Той беше ослепителнобяла колона, що гореше право в душата и шепнеше. Думите Му преминаваха като огън през ръката ми и се впечатваха в камъка.

И болеше толкова много, като излизаха през дланта, че извиках.

- Господи, защо боли толкова много?

- То е защото само през сълзите на болката може човек смъртен да прозре Божията Истина и да я напише.

И като завърших наченатото, Светия Дух си отиде, но писмената светеха вътре в камъка.

Но Ангелът Господен видя, че не разбирам всичко и рече отново.

- Дойди и виж!

И се разстлаха облаците, а долу се видя множество от хора - хроми, болнави и страдающи духом. Те нямаха светлина у себе си, само мрак и сълзи.

И като духна Серафимът Офир върху писмената Божии, те се понесоха върху людете.

И колчем докосваха някого, в сърцето му се запалваше сияйно кълбо от светия огън.

Те палеха свещи и възславяха Бога.

И сълзи на облекчение закапаха по лицето ми, че нищо не е било напразно.

А гласът на Ангела извътре в душата ми викаше.

- Няма да погинат Божиите думи, защото с нетленен огън са написани!

Те са Светлина!

Сега и винаги, и во веки веков!

Амин.

Проглас за Апостолите

...И като отидоха на Небесата, в началото апостолите не повярваха.

Защото се намериха в една искрящо бяла куполовидна къща.

И прозорците бяха овални, без стъкла, понеже Небесата не познаваха ни кражба, ни лошо време.

Одаята беше празна, без покъщнина и апостолите се засуетиха.

Тогава се появи ангел, с ръце и нозе сребърни, а иначе ослепително бял и рече.

- Какво сте се заозъртали, галилеяне? Или не помните думите на Христа за небесните дарове?

И като духна, направи с мисълта си и нарове, и маси.

На трапезата им имаше златни чаши с амброзия и благоуханни плодове.

- Ангеле, наистина ли сме в Рая?-запита Тома - Защото масата опипвам и божествената амброзия преглъщам.

- И ако е тъй, - рече Павел - защо сме в тази къща? Къде е нашият възлюблен Учител?

- Тук сте, понеже още не можете да понесете онова, което е отвъд. - рече ангела и изчезна.

И като се мина време, похапнаха и успокоиха, пред апостолите се появи сам Исус Христос.

И паднаха учениците Му на колене и се молеха, помислили го изпървом за чудно видение.

Сълзи се стичаха от очите им, като си спомниха колко изпитни и скърби са преминали, откак Сина Божи отиде при Отца.

- Станете, не скърбете!- рече им Учителя и ги вдигаше един по един, като ги прегръщаше.

И дрехата на всеки от тях ставаше искрящо бяла като Неговата.

- Радвайте се! С нас е Бог и ние сме в Божието царство!

И като ги изведе от собата, те видяха много на брой такива куполи, дето живееха светците.

Права пътека ги водеше към Божия Храм, издигнат нависоко.

И не беше Домът Божи място уединено, защото делничен ден там влизаха много Божи вестители и отлитаха пак по волята на Отца.

А от двете страни на пътя ангели и светци ги поздравяваха и пееха химни.

И като стигнаха дверите Божии, едни ангели затръбиха и вратите се отвориха.

Там ги посрещнаха дванайсетте старозаветни апостоли и запрегръщаха радостно.

И коридор, който извиваше като кръг, ги посрещна с бисерния си под.

Встрани имаше малки стаи, но по средата беше огромната Светая Светих, подкрепена с множество колони.

И всяка колона бе направена от многоцветна дъга, усукана на спирала.

Те пристъпиха боязливо в Най-святото място с Божия престол и 12 стари и 12 нови тронове покрай него.

Но съгледаха една дебела греда. Тя идваше от едно малко прозорче отгоре и отиваше до троновете им.

- Защо е това дърво тук турено?- запита Петър недоволно един от старите апостоли.

- То е, за да може духът на смъртен да дойде, когато го повикаме и задача да му дадем.

- А защо не влезе като нас?- попита Йоан.

- Понеже е запретено жив човек да докосва пода на Светая Светих...

И тогава се запалиха огньовете на Седемте Божи Тайнства и всички апостоли застанаха до троновете.

И се яви сам Отец - толкова Сияен и Благодатен, че те паднаха на колене и заславиха Го, обладани от Светия Дух.

- Господи, сега повярвах!- прошепна Тома и се кръстеше.

И седнаха апостолите на троновете, за да решават съдбините на света.

Сега и винаги, и во веки веков!

Амин.

Притча за великденските яйца

Веднъж един мъдрец бил поканен при многолюдно семейство за Великден.

На масата имало кошница с разноцветни яйца.

- Вижте колко са хубави яйцата! - рекъл той - Най- различни цветове...И хората са като яйцата.

- А защо са хубави?- попитала стопанката на къщата, очаквайки да бъде похвалена.

- Чрез страдание. Бог ги е варил в купела с вряла истина, боядисвал ги е с поучения и тъй душите са се пречистили и засветили като тези на трапезата.Но не всички- едни останали недосварени, други се счупили...

През това време децата започнали да се чукат с яйцата.

- Вижте ги тези малките! Те знаят една истина.

- Каква е тя?- запитал бащата – Та те са още неузрели за мъдрост!

Мъдрецът разчупил едно яйце и показал жълтъка.

- Ето това е истината! Независимо как изглеждаме отвън- червени, сини, жълти - да запазим сърцевината си чиста. Защото тя е най-скъпата и съкровена връзка с Отца.

- Но нали все пак яйцата ще бъдат изядени? - възразил бащата.

През това време най-малкото дете заплакало, тъй като сестрите му счупили яйцето. Мъдрецът взел своето яйце и го подал на малкия.

- Мъдростта е да даваш.- отвърнал той. - Да даваш от сърцевината си, без да дириш сметка колко от жълтъка е останало. И тъй да обичаш ближния както Исус бе казал на учениците си. Така отпечатъка от доброто ще остане в сърцето на ближния.

Тъй мъдрецът посял словото Божие на светия празник на Възкресението.

Проглас за възкресението

...И когато положиха Исуса Христа в плащеницата,

цялата Небесна вис ридаеше.

Нажалени ангелите плачеха

и закриваха с крило лицата си.

И рече им Господ: Не скърбете!

То е, за да се изпълни!

Тогава Отец прати двамина серафими

и отвалиха гробовния камък.

Те съгледаха една малка искрица,

дето ставаше все по-ярка и по-ярка

в сърцето на Помазаника.

И горещо се молеха,

положили длани върху Светлината.

Тогава се яви Духа Свети

като ослепителна колона,

що отиде право в малката светлинка.

И силата Господня бе толкова тежка,

че серафимите коленичиха

и едвам я поддържаха...

И засвети цялото тяло,

изпълнено с Духа Свети.

Тогава Сина Божи отвори очи

и рече: Сбъдна се!

Алилуйя, алилуйя, Господи, сбъдна се!

Алилуйя, алилуйя, Господи, сбъдна се!

- тъй славеха серафимите.

Името на единия беше Офир,

който засвидетелства написаното,

в името на Отца,Сина и Светия Дух!

Амин.

Проглас за ангелите на Светлината

И както се молих в изстъпление чрез Духа,

морето и небето се разтвориха

и Благодатна светлина заструи от там,

а в нея - трима ангели.

Одеждите им бяха ослепително бели,

а дланите и ръцете сребърно трептящи.

- Не бой се! - рекоха те.

- Не сме дошли да възвестим края на дните,

но да укрепим душите человечески.

И като отпивах от Божията светлина,

попитах:

- Може ли всеки да поема от Светия Дух?

Първият ангел отвърна:

- Само оня, който е отвътре осветлен.

Който мисли зло - зло върши и в него е тъмнината.

За него няма място в Царството Господне.

- А може ли учен човек да усети Светлината?

Вторият ангел отвърна:

- Тия са като учениците. Нека да остави

раницата с книгите и да пристъпи напред.

- А защо духът человечески е направен

да търси Божията Светлина?

Третият ангел рече:

- То е, защото сме Божи чеда и търсим от Неговото.

Духовете са като живи кълнове - да пият от Господната длан, да растат и да дават плод, и плодът има да бъде изобилен.

Който расте в духа, поема от Духа Свети

и се ръководи от Него.

Само така ще се наречете

чеда на Светлината.

Амин.

Притча за скромността

И когато един ден ангел Господен

слезе от небесата с кошница дарове,

настана препирня и блъскане.

Понеже всеки бързаше

да си вземе я дреха, я плод райски.

Там имаше един беден човек,

що стоеше настрани

и не рачи да вземе нищо.

- Ангеле, ами на тогова? -

рече една богобоязлива женица.

- Него не го мисли.- отвърна ангела

и духна в очите на людете.

И тогава с изненада видяха:

наместо окъсаните дрехи - наметка сияйна,

наместо тоягата - скиптър от чисто злато.

И веднага се намери

един богат велможа,

що искаше да купи и наметката,

и скиптъра от бедняка.

Тогава ангелът плесна с криле

и възвиси се из облаците.

И глас Божи прокънтя от небесата.

- Не се продават духовните дарове,

що са с вяра и чест заслужени!

Те са светлина!

Прочее малцина се засрамиха

и си отидоха по домовете.

Стоят изправени пред мен двете кошници -

с мушмулите и с наметката.

И един глас извътре вика:

- Избирай!

Проглас за златния дъжд

Когато стигнеш

дълбините на страданието

и няма посока,

извикай към Небесата!

Иде златният дъжд

от ръката на Отца,

милосърден и нежен.

Вярвай,

защото на върха на болката

молитвата е най-чиста и извисена!

Иде златният дъжд,

точно по Рождество,

шепне в душата.

Носи изцеление и мир,

ново начало.

Изпълва сърцето

с вълшебен елей,

влива надежда.

Златният дъжд от Небесата...

Проглас за молитвата

И на върха на телесната болка,

дваж по-силна беше душевната.

Защото не усещах Духа

и свещената му сила.

И през сълзи виках към небесата.

Тогава един тих глас

премина като елей

през сърцето ми.

И рече: Защо викаш?

Аз съм винаги с теб,

но не пошепна да ме подириш.

Прошепни искрена молитва

от душата си, човече!

И тогава ще дойде

Дух Свети да те възправи!

Амин

Притча за творчеството

Веднъж един художник отишъл в Рилската обител.

- Защо си тъй кахърен? - попитал го един монах.

- Отче, не всички мои картини са еднакво добри.

Позамислил се монаха и посочил една саксия с цветя.

- Тази саксия хубава ли е?

- Хубава.

- А защо? Нали стебълцата са различно дебели и дълги, цветовете - различни по цвят и големина..

- Точно в различието е красотата.- досетил се художника.

- Ти погледни в душата си, виж истинните багри и послушай Бога. Всичко ше бъде наред. И поливай с молитва творенията. Аз всеки ден поливам своята саксия.

Ангелско пророчество

...И когато Сатана погуби нефилимите,

а сам бе окован в Бездната,

завръщаха се ангелите в небесата

и горчиво ридаеха за децата си.

Но като се изпълниха времената,

завърнаха се на Земята.

Възрадвани и учудени съгледаха люде,

що имаха от ангелското в себе си.

И като видя стореното Господ,

първом се разгневи, сетне заплака и накрая се усмихна.

х х х

И дори първите между серафимите

не разбираха стореното от Господ.

„О, неразумни! Първо се разгневих,

защото не ме послушахте и се смесихте с людете.

После заплаках, защото тези с ангелското

вечно ще дирят небесата и ще пострадат.

Няма да ги разбират и ще дерат месата им,

с огън ще ги горят и на кръст приковават.

И се усмихвах, че те са проводници Божии

и ще носят Моето Слово и Истина.”

х х х

...И в дни на униние и безпътие,

те ще поведат човеците към Светлината.

Стена от Дух ще бъдат в Съдния ден

и с песен ще погиват от злото.

Ще прокънтят небесата от виковете им

и ще дойдат ангели в тела смъртни,

душите им да се възвисят.

Ангели и хора ще се сражават равни

и ще бъдат една кръв,

една смърт и една победа!

В името на Отца, Сина и Светия Дух.

Амин.

Проглас за Апокалипсиса

...И когато ангелът Господен

отвори скрижалите с писмената,

земята се разтърси.

И извикаха с глас праведници

към Небесата,

че времето е настъпило.

Те усетиха,

защото глас Божи говореше в тях.

Святост от светостта,

вечност от вечността.

И Свети Дух бе като фар,

що зовеше сърцата.

Тогава от вселенските бездни

се появи Луцифер.

Името му Светлина,

душата му Мрак.

И затръбиха ангели

за битката небесна.

Те падаха като звезди

и плачеха людете,

като догаряха.

Но падна Сатана,

рухна и корабът му

пушеше на морския пясък...

Х Х Х

Из него излезе

неизброима армия

- скакалци като коне,

а предните им пипала

- бръсначи като мечове.

И се уплаши рода човешки:

едни посякоха безоръжни,

други погинаха от болестите

на пришълците,

трети приеха козните на Лъжепророка.

И само праведните

последваха зова Божи.

Но дори най-храброто сърце

затрептяваше пред силата на Злото...

Х Х Х

Да се запомни!

Първи бяха людете,

що срещнаха талазите на Мрака.

И като половината им чет падна,

сърцата се съкрушаваха.

Но дочуха криле от горе.

Те виждаха Небесното войнство:

едни държаха лъкове светлометни,

други тояги, що бликаха кълба от огън,

трети мечове от Небесен пламък.

И един от ангелите се изстъпи,

докосна човека пред себе си и рече:

- Ето! Видими и телесни!

Сбъдна се ангелското пророчество:

„И в сетния ден

ще слезете в тела смъртни,

душите ви да се възвисят...”

И запя множеството

„С нами Бог!”

Божията сила

се вля в сърцата и десниците им.

О, час горестен и славен!

Хора и ангели падаха

и кръвта им се смеси,

за да се сбъдне пророчеството ангелско:

„И ще бъдете една кръв,

една смърт и една победа...”

Там един човек плачеше,

надвесен над ангела си-хранител,

познал го в сетния му час.

И преди да склопи очи, ангела шепна:

- Сега не сме ви по-горни,

сега сме братя....

Х Х Х

И в тези времена на бран,

когато надеждата изтичаше като кръв,

мъртъвците се вдигнаха из гробовете.

Застанали заедно в битката,

някои получиха венеца на праведния.

И се уплашиха нечестивите юроди,

полегнаха в страшната жътва.

Тогава Сатана се възправи и извика,

усетил края и падението.

Сияйна колона светлина

плисна върху розовата му паст

и се явиха четиримата херувими.

- Осанна! Осанна във висините!

- пееха те, въртяха се в кръг

и изпридаха от Духа Свети,

около Сатаната.

Кълбо от светлина

бе затвора за Мраколюбеца.

- Де ще го пратят?- попита някой си.

- понеже адската жупел му е свърталище.

И го запратиха

в най-ледените Вселенски бездни,

дето времето бе спряло...

Х Х Х

Тогава се отвориха Небесата

и окъпани в свещената светлина

слязоха Господ Саваот

и Сина Божи

за деня съден на човеците.

(А Исус разпери ръце

и изцери ранените).

И като отсъди,

вдигна Бог ръце

и рече: Да бъде!

Огромен кораб стъпи на Сион

и се разтвори като цвете:

цял един град,

както беше описан от пророците,

от злато и кристал.

Това беше новия Ерусалим

и новите бъднини на човечеството.

Амин.